Disse greiene duger ikke.
Du nevnte et pengeskap.
Så hvor er det?
Et eller annet sted.
Er dette riktig hus eller ikke?
Disse ser ekte ut, men det er de ikke.
Vi har tjuvlånt noen klær og spist oss mette. La oss gå.
-Buck, dette er ikke stedet å... -God morgen.
Vet du hvem vi er?
-Flyttemennene. -Vi skal ikke flytte.
-Men det skal vi. -Penger. Hva som helst. Så drar vi.
-Vi har ingen penger. -Hvem er "vi"?
-Hva? -Du sa "vi".
Jeg mente meg. Jeg har ingen penger.
Bor du alene her?
Jeg pleide å gå i kirken. Vet du hva jeg lærte der?
Man kan lure mennesker.
Men Herren vet alltid når man lyver.
Sjekk ovenpå.
Kom igjen.
Gutt!
-Gutt! -Gutt!
Gutt!
Hva ville du gjort i kjærlighetens navn?
Ville du risikert alt du har kjært?
Familie, venner, respekt? En altseende Guds dom?
-Ville du ment det var verdt det? -Ja, det ville jeg. Absolutt.
Det er sånn vi er. Menn som oss. Det er alt eller ingenting.
Nye blomster hver dag.
Jeg stoler på deg.
-Hvorfor trenger vi skytere? -Fordi jeg vil at du skal hente dem.
-Jeg prøver å drive en forretning. -Du driver min forretning.
Hent dem fra lageret. Sørg for at de kan håndtere våpen.
Du sa at Maranzano bare ønsket deg godt.
De fortalte indianerne at de kunne beholde Oklahoma.
Hva har de med saken å gjøre?
Nuck!
Ta med deg muskelkraft.
-Hvem skal laste bilene? -Åtte millioner er arbeidsledige.
-Løsgjengerne ved jernbanen? -Nucky?
-Jeg vil ikke ha dem her. -Du kan lett bli en av dem.
Greit. Hør her. Jeg lar ikke humøret mitt gå ut over deg.
Cuba. Og post.
-Hallo? -Samtalen til Cuba er nå tilkoblet.
Jeg kunne ha reist dit selv, så lang tid som det tok.
-Hallo? -Jeg syntes det var morsomt.
-Hvordan går det med Bacardi? -Du er litt av en samtalepartner.
-Beklager. Hvordan har du det? -Jeg har det bra.
Ronis også, selv om han klager over utgiftene.
Jeg skal tilbake dit snart nok. Da kan han utpresse meg personlig.
-Hvordan går det med senator Lloyd? -Borte. Han flyktet til Washington.
-Hvilken av de to? -Vi har uansett mistet ham.
Jeg skal møte en storfisk fra Boston som vil begynne i spritbransjen.
-Hvor fant du ham? -Han er en Wall Street-mann.
Jeg er glad investeringen min blir godt ivaretatt.
Hva ler du av?
-Det må være et godt varsel. -Skru opp, så kan vi lytte sammen.
Kjenner du navnet Abe Redstone?
Bare vagt. Han var en av mr Bennetts klienter.
-Han likte melk, så vidt jeg husker. -Han var en klient?
Jeg har ikke sett ham på lenge.
Er du klar over at navnet Redstone var et alias?
Nei, sir. Det var jeg ikke klar over.
Arnold Rothstein. Vet du hvem det er?
-Du leser vel tabloidaviser? -Spørrespalten, stort sett.
Mr Rothstein var en beryktet skikkelse og en kjenning av politiet.
En gambler og en spritsmugler med forbindelser til narkotikahandel.
-"Redstone" var ett av mange aliaser. -Jeg har ikke sett ham på flere år.
Rothstein døde i 1928. Han ble drept av ukjente gjerningsmenn.
Men mr Redstones konto har vært svært aktiv.
18 uttak siden den gang på til sammen 111 000 dollar.
Kontoen ble ikke nevnt i testamentet.
Mr Bennett tappet kontoen og brukte pengene for å spille aksjespill.
-Han tapte. -Du store.
Mrs Rothstein rådslår med sin advokat.
Hun kommer til å gå til sak mot firmaet.
-Noen må stå til ansvar for dette. -Dere sa jo at det var mr Bennett.
Er ikke dette dine underskrifter, miss Rohan?
-Jeg har underskrevet mange papirer. -Det er disse vi er interessert i.
Vi har ikke mye, men ta det dere trenger. Ta det og gå deres vei.
-Ni dollar i pungen. -Det er lønnen min fra Kresge's.
Hvor er mannen din?
-Ektemannen min? -Dere er alene. Hvor er han?
Far jobber for mr Zimmer.
Han leder en auksjon i Chambersburg. Han kommer hjem snart.
-Hva heter du? -Fern.
-Hva driver du med, Fern? -Jeg går på skole.
-Hva sa du? -Hun går på skole.
-Hun kan vel snakke for seg selv? -Jeg hørte henne klart og tydelig.
Det ringer i ørene mine.
Hva tror du det skyldes?
Kanskje du ikke er frisk.
Vi har pulver mot hodeverk. Jeg kan hente det.
Dere holdt en stor fest her inne.
-Unnskyld, men... -Med lys og sølvfat på bordet.
Massevis av mat. Jeg har aldri sett maken.
Vi holder ikke selskap. Det har vi ikke råd til.
Jeg kom med isen. Det gjorde jeg.
Hun var bare så høy og hadde sløyfe i håret.
Og mannen så på mens jeg halte den isblokken ned i kjelleren.
50 kilo.
Det eneste han ga meg var: "Det holder."
Det var ikke oss.
Så hvorfor sitter vi her?
Ta pengene. Vær så snill.
-Vi skal ikke si noe... -Dere lyver foran Herren!
Han vet.
Og han tåler det ikke.
Det er det verste med ham.
-Hvilken klasse går du i? -Hva?
Du går på skolen. Hvilken klasse går du i?
Tiende.
De sender ut en skulkebetjent, eller hva?
Ja. De er svært årvåkne.
-De er hva for noe? -De følger nøye med.
-Hvorfor vet du så mye om skolepiker? -Alle vet vel det.
La oss ta pengene og komme oss av gårde.
På lyse dagen? Hvor skal vi ta veien?
Kom igjen. Ta deg av det. Få dem til å pigge av.
-Da vil de vite at noe er i veien. -Du sa du hadde peiling på telefoner.
-La det være. Disse damene... -Far.
Han ringer alltid for å si at han er på vei.
Jeg kan fortelle ham at alt...
Det er et pengeskap i kjelleren.
Ikke påstå noe annet! Jeg har sett det med mine egne øyne!
Jeg glemmer det aldri!
La oss gå ned dit sammen.
Gjør som han sier.
Hvor har dere flyttet det? Ikke gi hverandre signaler! Svar!
Banken. Far flyttet alt til en bankboks.
Det stemmer. Alle verdisakene. Det er en stund siden nå.
-Hva er en bankboks? -De låser det inne for deg.
-Inni hvelvet. -Ja.
-Vi kan hente det. Fern og jeg. -Sier du det?
-Vi kan dra til byen og be dem åpne. -Og hvor skal vi være, miss Fern?
-Her. Jeg kan vente med dere. -Nei, jeg venter. Du drar til byen.
-Er det i orden? -Hvorfor spør du ham?
Han har vært stum i tre dager, og nå vet han alt om skoler og banker.
Jeg blir. Fern kan dra inn til byen og hente det dere vil ha.
Herre, Herre, Herre...
Buck.
Vi kan ikke vente her. Faren kan dukke opp, og det trenger vi ikke.
-Han er i Chambersburg. -Alt som betyr noe er hvor vi er.
-Hva har du i tankene? -Bind dem.
Faren finner dem når han kommer hjem, og vi finner noe annet på veien.
-På vei hvor da? -Hvor vi enn skal.
Vi skal ingen steder.
-Hva skal jeg kalle dere? -Charlie er greit.
Benny. Mamma kalte meg Pitseleh.
-Koselige navn. -Hva med deg?
-Kall meg hva dere vil. -Leger gjør meg nervøs.
Jeg er mer interessert i sjelen enn i kroppen.
Prøv den replikken på neste kvinnfolk du sjekker opp.
-Du hadde en avtale med bossen Joe. -Vi samhandlet når det trengtes.
Mr Maranzano ønsker å fortsette samarbeidet.
-Kanskje våre veier krysses en dag. -Den dagen er i dag.
Mr Maranzano vil gjøre forretninger med deg. Han tilbyr deg beskyttelse.
-Mot hva? -Mot problemer som kan oppstå.
-Dere i Harlem, mine herrer. -Det er like fullt New York.
Mine erfaringer tilsier noe annet.
Du har det ulovlige lotteriet, narkotikaen og klubbene.
Og du har alle horene dine.
-Det jeg har, tilhører meg. -Folk mister ting overalt.
En fyr kan være millionær én dag og selge tyggegummi på gaten den neste.
-Eller noe enda verre. -Tyggegummi...
Å holde fast ved det man har høres ut som en god idé.
Det er det mr Maranzano ønsker å hjelpe deg med.
Det var alt vi hadde å si.
Jeg takker dere begge for omtanken.
Og jeg er lei for at dere kom hele denne veien til ingen nytte.
Det er det jeg liker med denne byen. Alt ligger i nærheten.
-Gutt! -Gutt!
-Gutt! Kan du kjøre hest og kjerre? -Jeg tror det.
-Greit. Kom igjen. -Mr Beckert...
Legg dem i resepsjonen. Skynd deg. Kundene venter.
-Mr Thompson. -Står til?
-Vær så god. -Takk.
Åtte barn. Har jeg regnet riktig?
Én unna et baseballag, så nummer ni er på vei.
-Er du ikke stadig på reisefot? -Jeg godtgjør det når jeg er hjemme.
Hvor mange har du?
-To. Theodore og Emily. -Hvor gamle er de?
De er i tenårene. Det går så fort.
Det er bare å kjøre på. Dynastier er som stigende aksjekurser.
Jo flere, desto bedre.
Broren min dekker det. Han har fire sønner.
-Hvilken bransje er han i? -Han styrer forretningene i Chicago.
Bor familien der med ham?
Hans eldste, Will, er som en sønn for meg.
Han er føderal anklager på Manhattan.
-Du utfordrer skjebnen. -Innsideinformasjon er ikke ulovlig.
Bank i bordet.
Jeg tok meg den frihet å bestille til oss begge.
Hva i all verden er dette?
Kalvekotelett med parmesan.
Kjøkkensjef Vola skjærer en hel kalvekotelett på langs.
Panert, fritert i olivenolje og druknet i ost og tomatsaus.
Jeg har sett vognhjul som var mindre.
-Litt rødvin med maten? -Jeg holder meg til kaffe.
Nå blir Vola såret. Han noen store kniver.
Det ønsker jeg ikke. Jeg bare...
Det er vanskelig nok å være irsk forretningsmann.
Jeg ønsker å motvirke myten om at vi er fylliker hele gjengen.
Du løy ikke. Det er nydelig.
Gi meg selters isteden.
De dømmer oss, synes du ikke? Åndssnobbene og de andre.
Som om deres velstand kom svevende ned fra episkopalhimmelen.
-Sånn har det vært i hele mitt liv. -Penger har ingen stamtavle.
Én generasjon er alt som trengs hvis man spiller kortene riktig.
Du er åpenbart en hasardspiller, Joe.
Hasard innebærer risiko. Jeg tar risikoen ut av bildet.
-Hvordan klarer du det? -Ved å fikse spillet, så klart.
Hva annet er vel aksjemarkedet godt for?
Vær så god, sir.
Det er senger ovenpå.
Det må være lenge siden du har sovet i en.
Hvor skulle vi dratt? Vi kan ikke dra noen steder.
Men du kan gå herfra. Du kan ta pengene.
-Det er ikke trygt i dagslys. -Gå over jordet. Ingen vil se deg.
Du kan ta våpenet hans. Det vil du vel trenge?
-Jeg kan se at du ikke er som ham. -Jo, det er jeg, frue.
Det er jeg så absolutt.
Og akkurat nå trenger jeg at du holder kjeft.
-Datteren din... -Vær stille, Fern.
Går hun også på skolen? Hvor gammel er hun?
Omtrent på din alder.
Hva heter hun? Du vet hva jeg heter, og moren min heter Marie.
-Vi kalte henne Maybelle. -Det er et vakkert navn.
-Skal du besøke henne? -Du bør slutte nå.
-Hun savner deg sikkert. -Slutt, sa jeg.
Alle kan bli tilgitt. Det har Jesus sagt.
Vesle jente...
Jesus tok feil.
-Er det faren din? -Jeg...
Den er til Fern. Til vårballet.
Ta den på. Det er jeg som snakker, så se på meg.
Ta den på.
Ta den på ordentlig.
Det er ovenpå. Pengeskapet står ovenpå.
Vi måtte flytte det på grunn av en oversvømmelse i kjelleren.
Det er derfor dere kom hit, er det ikke?
-Går det bra uten melk? -Ja visst.
Jeg har ikke melk i huset lenger. Det gjør meg bare kvalm.
-Takk skal du ha, mrs Rothstein. -Carolyn.
Margaret.
-Skal ikke du ha? -Bare drikk, du.
Mr Bennett hadde svært mange klienter opp gjennom årene.
Jeg husker knapt nok mannen din, men...
-Du bor i en av leilighetene hans. -Gjør jeg det?
Du behøver ikke å anstrenge deg. Du var ikke hans eneste elskerinne.
West 57th, East 44th, Leroy eller Leonard, jeg husker ikke helt.
-Mrs Rothstein... -Carolyn.
Carolyn.
Din mann og jeg hadde en ordning. Jeg ga ham informasjon om aksjesalg.
-I bytte mot hva da? -Leiligheten. For meg selv og barna.
-Og da han døde? -Jeg kunne ikke forhindre sjefen...
19 års ekteskap, og vet du hva jeg sitter igjen med?
Dette teserviset. Den gyselige stolen.
Denne ringen. Å...
Og ydmykelse. Arnold etterlot mye av det.
Jeg ble nødt til å selge alt det andre.
-Jeg vet hvordan du har det, og... -Jeg vil ha pengene fra den kontoen.
Advokaten min sier at saken er klar. Han har undersøkt saken svært nøye.
-Conors & Gould er nærmest konkurs. -Da saksøker jeg deg personlig.
-Jeg har ikke slike penger. -Men det har mannen din.
-Jeg er ikke gift. Jeg er en enke. -Vet du hvor jeg fikk denne?
Arnold fikk den på en fest. De kom med en hel bråte smykker.
Folk sloss for å få tak i dem.
Det var sånt han fant underholdende. Nyttårsaften 1923,-
-i hjemmet til mr og mrs Nucky Thompson.
Vil du fremdeles påstå at det ikke finnes penger?
Carolyn... Vær så snill. Du er såret og sint.
Det forstår jeg bedre enn du aner.
Men... Du og jeg har svært mye til felles.
Nei, det har vi ikke. Men det kommer vi til å ha.
Snart havner ditt navn i avisen ved siden av "beryktet ektemann".
"Enok vandret med Gud; så ble han borte."
-Det er fra Bibelen. -Jeg vet det.
-Vet du hva det betyr? -Vet du?
Det betyr at han ikke døde.
-Hvor har du hørt det? -Ingen steder. Det betyr det.
-Hvor ble han av hvis han ikke døde? -Han vandret med Gud.
Du går i sirkler. Det er ulogisk.
Bibelen behøver ikke å være logisk. Han ble 365 år gammel.
Og så vandret han med Gud?
-Må du gjøre alt du blir bedt om? -Det er vel jobben min.
Hvis jeg betalte deg ti cent, ville du kysset...
Denne ponnien?
Du har ikke ti cent.
-Du så på meg. I gresset. -Nei, det gjorde jeg ikke.
Kjære!
-La oss dyppe føttene i vannet! -Ja, mor.
Du!
Mr Beckert! Jeg kom med blomstene, men det var ingen der.
Jaha.
Sørg for at hun får dem.
-Kom igjen, søtnos, få se dem! -Ikke vær blyg!
Det er vel drikkevarene dere tjener på her?
-Hva behager? -Spriten holder vel hjulene i gang?
Med et påslag på 2000 prosent så skulle det bare mangle.
-Milde makrell! -Er det det jeg lukter?
-General Motors-konferanse. -Ikke bare motorene som gløder, nei.
En begavet ung dame.
Kitty? Hun vil sikkert gjerne treffe deg.
-Kom igjen! Kle av deg, da! -Vil du at jeg skal bli forkjølet?
Mr Doyle hilser, sir.
Hva? Ta dem bort. Gi oss to selters.
-En tonic til meg, takk. -En hva?
-Coca-Cola. -Ja, sir.
-Hva faen skjedde? -Han vil ha soda isteden.
Det er jo bra saker! Gi den til meg, madame Curie.
-Selters og Coca-Cola. -Takk skal du ha.
Vet du hva som smaker godt med det? Bacardi-rom.
Har tiden for alvorspraten kommet?
Jeg er klar hvis du er det.
-Han kommer oss nok i forkjøpet. -Faen i svarte helvete!
Hans valg av tidspunkt var upåklagelig.
-Hvorfor slutter du? -Det nytter ikke.
Det er jo dette du har gjort de syv siste årene!
Tror du jeg ønsker å fortsette med det?
Hva duger du ellers til?
Jeg fikk deg ut av lenkene, gjorde jeg ikke?
Gi meg den.
-Dette er ikke det jeg så. -Det er det eneste vi har.
Jeg ødela nesten ryggen, men fikk ingenting. "Det holder."
-Hvordan åpner man det?! -Mannen min har kombinasjonen.
-Jeg hadde åpnet det hvis jeg kunne. -Mannen din. Han er i Chambersburg.
Hele dagen og hele kvelden.
-Kanskje han aldri kommer hjem. -Jo, det gjør han.
Det gjør han.
Det er ingen herreklær i skapet eller i skuffene!
Ingen barberkniv eller noen manneting i hele huset!
Jeg ser det.
Tror dere jeg er enkel?
-Jeg ser alt! -Jeg skal åpne det!
Vær så snill!
Frihetsobligasjoner fra krigen. De er verdiløse. Det var alt han etterlot.
Det er det eneste vi har.
Buck.
Maybelle.
-Hva? -Det var navnet hennes, sa du.
-Det stemmer. -Vet hun hva du er?
Hun visste hva jeg var.
Ta de ni dollarene og kom deg ut av huset vårt.
-Utkikkstønnen på HMS Thompson. -Ser du noe som er verdt å harpunere?
Er du sjømann, Nucky? Det må du være, siden du vokste opp ved havet.
Faren min var det. Handelsflåten. Før jeg ble født.
-Hva ble det av ham? -Ikke stort, for å være helt ærlig.
-Kanskje det var det du trengte. -Hvordan da?
-Den rette drivkraften. -Jeg tenker ikke så mye over det.
Faren min lærte oss å seile. Nå gjør jeg det samme for sønnene mine.
Jeg gir det videre for å være en del av noe større. Hva er ellers poenget?
-Bacardi ville vært en fin arv. -Du kom meg i forkjøpet der.
-Det må ikke være en konkurranse. -Er det ikke alltid det?
Ikke hvis vi samarbeider.
Hvorfor deg, og ikke King Solomon eller andre? De har vist interesse.
De mennene er gangstere.
-Hva er du? -En forbudsmotstander.
Jeg står på kontoret ditt, og...
Jeg ser hverken fotografier, postkort eller barnetegninger.
-Hva har det med penger å gjøre? -Hva er formålet med pengene?
Nevøen, som er som en sønn, hvor gammel er han?
Hva vil du bevise? At du har en bedre unnskyldning for å være kjeltring?
Vi kan godt leke med ord, men jeg har aldri brutt loven.
-Det kaller jeg en teknikalitet. -Jeg kaller det gode forretninger.
Hvis det får deg til å sove bedre...
Jeg skal gi deg et tilbud.
Fortell meg hva du virkelig ønsker, så skal jeg si om vi har en avtale.
Ikke interessert.
Da takker jeg for gjestfriheten og lar deg drikke i fred.
Jeg ønsker å etterlate meg noe.
-Den unge damen. Het hun Kitty? -Ja.
Kanskje jeg skal gi henne en skål med melk.
-Hva driver du med? -Nye blomster.
Lou!
Gå ned. Nå. Gjør arbeidsoppgavene dine.
Hva er dette? Snuten?
Nei, det er bare en fyr.
God kveld, mine herrer. Har dere sett en pai jeg la i vinduskarmen?
-Vi ønsker ikke noe bråk. -Jeg bare tuller med dere.
Nyt suppen deres. Eller hva det nå er.
Jeg trenger åtte menn til å laste for mr Thompson. Han betaler bra.
-Ta meg. Jeg er sterk som en okse. -Like smart som en også, tipper jeg.
Hva behager?
Hvor gammel er du, småen?
-Atten. -Vil du innlede forholdet vårt sånn?
-Jeg fyller seksten neste måned. -Det var det jeg trodde.
En, to, tre, fire...
Fem, seks...
Syv, åtte. Kom igjen.
-Jeg har jobbet siden jeg var barn. -Siden du var barn? Ja, men da så!
Vær så snill. Du kan få halve lønna mi. Jeg er veldig sulten.
Ni.
Hva kan jeg gjøre for dere i kveld?
-Vi er sugne på mørkt kjøtt. -Det er det eneste vi har.
-Er jentene rene? -Doktoren er nøye med hygienen.
Ta en titt og la meg vite hva dere har lyst på.
Jeg vet ikke helt... Hva synes du?
Hva faen er dette?!
Gutt! Noen etterlot dette til deg.
Jeg så ham i går. På stranden sør for byen.
Det ble tatt hånd om.
-Fakket du ham? -Jeg gjorde det rette.
Han sa han elsket henne.
Man vet aldri hva folk tenker. Man kan ikke forhindre all ondskap.
Det er bare sånn det er.
Dette holder vi mellom oss. Forstått?
Ellers vil det skade forretningene.
Du ser ut til å trenge hvile! Vil du ha en stol? Hva med en parasoll?
Leketøy til barna!
Flotte spann og spader! Grav dere helt ned til Kina, gutter og jenter!
Vi er her noen uker hver sommer. - Mabel Jeffries.
P.S. Jeg hadde latt deg kysse meg.
-Mabel? -Nei, dessverre ikke.
Tekst: Aleksander Kerr www.btistudios.com